![Krista Aru](http://f11.pmo.ee/pRvIxwtbKdNrLVYCtkFZA64qcYU=/1442x0/filters:format(webp)/nginx/o/2022/10/12/14895012t1h2b9f.jpg)
Raamatukogud tänavad ja õnnitlevad Eesti kirjanike liidu 100. sünnipäeva puhul kõiki kirjanikke ja soovivad, et kirjanikud saaksid raamatukogu laenutuste eest õiglast tasu. See oleks tähtis ja vajalik kirjanikele, raamatukogudele ja meile kõigile.
Raamatukogud tänavad ja õnnitlevad Eesti kirjanike liidu 100. sünnipäeva puhul kõiki kirjanikke ja soovivad, et kirjanikud saaksid raamatukogu laenutuste eest õiglast tasu. See oleks tähtis ja vajalik kirjanikele, raamatukogudele ja meile kõigile.
Raamatukogul on kirjanikke ja nende raamatuid väga vaja. Sest ükskõik milliseid ülesandeid raamatukogu oma kogukonna jaoks tulevikus ka ei täida, on ta internetipunkt või sotsiaalne tugikeskus või hoopis õmblustarvikute laenutustuba, raamatute laenutamine jääb kõige selle lisanduva juures ikka raamatukogu olemasolu sisuks ja mõtteks. Raamatukogu ja raamat on lahutamatud, kuid raamat on ikka enne, on tähtsam. Võime koguni öelda, et kui poleks raamatuid, poleks ka raamatukogu. Süsteemi järgi ritta seatud raamatutest algab raamatukogu ja alles seejärel lisandub ellu uus võimalus, millel on oma tähendus ja väärtus: raamatukogu hakkab tööle inimese heaks ja inimese jaoks.
Raamatule, mis raamatukokku jõuab, on raamatukogu lihtsalt üks paljudest võimalikest peatuspaikadest. Raamatul pole ju suurt vahet, millisel riiulil seista või pikutada. Küll on aga raamatukogu olemasolu ja tegutsemine vajalikud raamatu autorile, inimesele, kelle mõtteist, ideedest, teadmistest raamat on sündinud. Tema jaoks pole raamatukogu lihtsalt üks asutustest, vaid osa tema loomingu ja töö eluringist, üks oluline vahejaam teekonnal lugejate kätte.