Jaak Kikase kunstnikunägemust on mõjutanud ta haridus- ja ametitaust füüsikuna. Sümmeetriad, peegeldused, eksperimendid füüsilise reaalsuse elementidega on märksõnad, millel on füüsikaski suur tähtsus. Teisalt annavad aga eksponeeritud fotomanipulatsioonid vaatajale ainet pareidoolseteks mõttemängudeks, võimaldades nii hakkata kaasautoriks ja näha nendes piltides just oma kogemust, isiklikke lootusi-ootusi-kartusi.
Kunstnik lisas, et maailma ja asju selle sees annab osadeks lammutada nii mõttes kui päriselt. «Päriselt oleme sellega vähemasti lapsepõlves kõik tegelenud, ehk mõnikord ka karistust väärinud tagajärgedega. Kui osi enam tagasi kokku pole õnnestunud panna. Aga mõnikord võib osade uus kokkupanemise viis anda ka midagi üllatavat ja ehk isegi kasulikku. Lõpeks tuleneb ju kogu ainelise maailma lõputu mitmekesisus erinevates viisidest, millistel üksikud aatomid kokku on pandud. Siinsetel piltidel on maailm lammutatud pooleks, üks pool on ära visatud ja asendatud esimese poole peegeldusega. Muidugi pole see mingi jalgratas (või just on) – kollaažid on maailma kunstipraktikas ju ammu kasutatud tehnika. Päris otsene tee nende piltide juurde on ka mu varasemast kollektsioonist «Katoptromaania», aga mindud on veelgi kaugemale. Ja tulemus … oli üllatav vähemasti minu jaoks.»