![Laupäeva hommikul kella viie ajal, kui elu hammasrataste jälgedega mees magas kaubamaja vastas pargis põõsastes õiglaseund, kasutas ei tea kust ilmunud naisterahvas väikest teenimisvõimalust ja näppas põõnaja kõrvalt tühja õllepudeli.](http://f9.pmo.ee/3joroSABaKpqQmBvSOkwftu7Uds=/1442x0/filters:format(webp)/nginx/o/2018/08/07/11162752t1h8cd3.jpg)
Kesklinna tänavatel jauravad ööklubidest välja visatud viimased peolised, pargimurul vedelevad tühjad õllepurgid. On laupäeva, 4. augusti hommik, kell on viis ning elu Tartu südalinnas ei näita raugemise märke.
Kesklinna tänavatel jauravad ööklubidest välja visatud viimased peolised, pargimurul vedelevad tühjad õllepurgid. On laupäeva, 4. augusti hommik, kell on viis ning elu Tartu südalinnas ei näita raugemise märke.
«Kõige lõbusam elu käib laupäeva varahommikuti kõrtside ees,» tõdes päikesetõusu ajal koos kolleegidega kesklinna rookiv ASi Tänavapuhastus puhastusteenindaja Helle Suun. «Hommikustel koristustiirudel kohtun ikka erinevate inimestega, olgu nad siis põõsa all magavad joodikud või alles peolt tulnud noored,» ütles ta.
Mõlemasse kategooriasse kuuluvat rahvast on kesklinnas ka läinud laupäeva hommikul kella viie-kuue paiku, kui Tartu Postimees seal väikest jalutuskäiku teeb. Ei lähegi kuigi kaua aega, kui silma jääb esimene vabas looduses puhkav väsinud tartlane. Kaubamaja vastas Uueturu pargis, kuhu piduliste lärm ei ulatu, noriseb põõsaste vahel elu hammasrataste jälgedega mees, tühi õllepudel käeulatuses. Ja mis ripakil, see ära – otsekui maa alt ilmub korraga välja unetu, korralikult riides naine, pistab õllepudeli kilekotti ja kaob. Ja ongi ühel peaparanduseks hoitud viimane lonks läinud, nagu oleks lehm sabaga löönud, ning teisel kümme senti otse maast leitud!